ANGLIJA 1780
Vem, kdo si. - Pustite me.
Ti si našeI dnevnik Jima Hawkinsa,
njega, ki je vedeI, kje je Otok zakIadov.
Imam dnevnik, ne vem pa, kje je otok.
ManjkaI je zemIjevid. - Kaj pa je potem to?
To se vas ne tiče. Vrnite mi.
Kaj, hudiča, je to? - To se tebe ne tiče, tesIo.
Si misIiI, da boš Iahko ustrahovaI fanta?
Da boš ukradeI, kar je moje?
PremisIi še enkrat, ti...
Na Otoku zakIadov ni bi zdržaI niti pet minut.
Pridi.
Kaj si pa našeI?
To je najboIjša zgodba, kar sem je braI.
Sem misIiI, da sem jo za vedno izgubiI.
A to ni zgodba. -Hočete reči, da je to resnično?
Prav vsaka beseda.
Tisti otok je še vedno poIn zakIadov.
Razen, če jih ni že kdo našeI,
medtem ko ste biIi nazadnje tam.
Da bi našIi otok, bi potrebovaIi zemIjevid.
In tega zemIjevida ni tu notri.
Kje pa je, g. Hawkins?
To je moja skrivnost, poba.
MisIim, da ga ne bodo našIi še nekaj stoIetij.
Morda nikoIi.
OTROCI Z OTOKA ZAKLADOV
BITKA ZA O TOK ZAKLADOV
igrajo
fotografija
HvaIa, prijateIji, da ste nocoj prišIi
v znak podpore tega čudovitega dogodka.
glasba
Zdaj pa vas vabim na večerjo.
Tišina!
Dober večer.
Ste že sIišaIi za kapitana FIinta?
Za strah in trepet španskih ozemeIj pred 250 Ieti?
Nocoj imate priIožnost spoznati
njegovega pra pra...
pravnuka.
Morda se sprašujete, čemu ta čast?
No, odgovor je...
Imate nekaj, kar pripada meni.
Nekaj, kar iščem že mnogo Iet.
Nekaj, kar me bo zeIo,
zeIo osrečiIo.
HvaIa vam, dame in gospodje.
Lahko nadaIjujete s svojim sIavjem.
Dlje, kot je plul čoln, bolj sem si želel,
da ne bi vžgal ravnateljevega avta.
Ko me je pripeljala policija, sta starša takoj vedela,
kam naj me pošljeta čez počitnice.
Kar se da daleč stran.
Sanjalo se jima ni, čemu sta me izpostavila.
scenarij in režija
Takoj, ko sem videl otok, se mi je zdel čuden.
A to sploh ni bilo najhujše.
Tam bom čez poletje še s kupom drugih otrok.
Nikoli nisem imel časa za druge otroke.
Upam, da je otok v boIjšem stanju kot kad,
ki nas je pripeIjaIa sem. - Ona, na primer.
Jessica Finkelman. Tip ženske,
zaradi katere bi se preselil na drug planet.
Pa saj je biIo precej zabavno. - Precej zabavno?
Kdo misli, da je? Angleška kraljica?
Pa res ne poznaš zabave.
Strinjam se z Mirando.
Pozitivnost pripeIje do srečnega srca.
Kaj? Niti besedice nisem razumel.
Pozitivnost pripeIje do srečnega srca.
To piše v "Vodiču k Iepemu vedenju indijskih fantov. "
Govoriš kot skavt. - Saj sem skavt.
No, prav. -Kar se tiče novo- zelandca v smešnem klobuku.
Kot da še nikoli ne bi zapustil kmetije.
Stojte, mornarji! Pripravite se na obrambo meja!
Pazite, psihopat! - ToIe mi ni všeč.
Saj je Ie čIovek, KaitIin.
Kaj počnete na mojem otoku?
Ta meč je kar pravi.
Govoriš meni, tesIo?
Konrad, sem ti rekIa, da ne počni tega.
Pomagajte mi.
Samo v pravo vzdušje sem jih hoteI spraviti.
UspeIo ti je, stric Konrad.
DobrodošIi na poIetnem taboru. Jaz sem EIIie Dawson,
to je pa je moj stric Konrad, ki dejansko ni pirat.
Tokrat prvič organiziramo tabor. Upam, da boste uživaIi.
PotrudiIi se bomo, da boste uživaIi.
Saj sem hoteI, da bi uživaIi.
ZabavaI sem jih. -Konrad, dovoIj. Pojdi se preobIeč.
Vi pa za mano.
Če bi naj bilo to hudo, bo precej huje šele postalo.
Kajti tistega dne nismo na otok prispeli le mi.
Čemu služi vse to, g. Morgan?
Zvočni pregIed otoka, g. Hands.
Za primer, če bi biIo z zemIjevidom kaj narobe.
V nekaj dneh bomo videIi ceIotno geoIogijo
vsake jame, tuneIa in špranje.
Kupoprodajna pogodba
ToIe takoj odnesite kapitanu.
Zakaj mu ne odnesete sami?
ToIe moram končati. - Že, toda...
Dobre novice, gospoda.
PogIejta to.
Do potankosti se ujema.
Otok zakIadov. VeIik kot živIjenje.
Leži v pozabi pod drugim imenom že več kot 250 Iet.
Neverjetno, kapitan FIint. - Ja.
In točno tu je mesto, kjer so moji predhodniki
zakopaIi piratski zakIad.
Kot je to opisano v romanu.
Tako imenovanem romanu. Prej v biografiji.
A ker so mnogi verjeIi, da gre za fantastiko,
se ni nihče mučiI z iskanjem otoka.
Razen vas. - Razen mene, g. Hands.
Kajti v meni je pravi duh pirata.
Tega se nisem zavedaI,
dokIer nisem imeI nesreče z motorjem.
Na vso moč sem poIeteI preko krmiIa.
Ko sem se znašeI v boInišnični posteIji,
se je v meni prebudiI moj notranji pirat.
Čudovita preobrazba.
Ko sem prvič držaI v rokah kremenjačo,
sem vedeI, da bom našeI moj pravi pokIic.
Ko sem se prvič obIekeI v to opravo,
sem vedeI, da bom našeI svoj pravi jaz.
In vi, g. Hands,
se udobno počutite v obIekah,
ki sem jih nameniI vam in vašim možem?
Seveda, zeIo...
Kaj je to?
G. Morgan je rekeI, naj vam pokažem toIe.
Kako si mi drznete prinesti toIe?
G. Morgan je rekeI... - To niso novice,
ki si jih žeIim sIišati, g. Hands.
NikoIi!
Zakaj si se odIočiI priti sem, Terry?
UničiI sem Iopo za shrambo voIne.
HoteI sem narediti smodnik.
Upam, da tabora ne jemIješ kot kazen.
RekIi so, da moram nekam kanaIizirati svojo energijo.
Čudovito.
Kaj pa ti, Miranda? - DobiIa sem nagrado za spis.
Kako Iepo. - O čem pa je govoriI spis?
O pogIedu na svetIejšo pIat.
O tem, ko sem se zaIeteIa z očetovim avtom.
Upam, da imate dovoIj topIe vode. Prejšnji tabor
sem moraIa zapustiti, ker je ni biIo dovoIj.
TopIa voda. Komu mar topIa voda?
Meni že. In potrebujem je zeIo veIiko.
Prosim, potrkaj, preden vstopiš. Hvala.
Tukaj smo.
Vaš poIetni tabor.
To ni tabor. To je podrtija.
SrhIjivo je.
Kaj je tisto? - Naš patentiran mIin na veter.
Vidite tiste žice, ki peIjejo v pisarno?
Tam imamo internet, da boste Iahko v stiku z domom.
Zakaj je internet povezan z mIinom na veter?
Z njim proizvajamo eIektriko.
Vso energijo proizvajamo tu, na kar smo zeIo ponosni.
V Indiji so moje enote zgra- diIe eIektrarno na kravjak.
Kje so tuši? - Tuši?
Imamo najboIjše tuše na južnem Pacifiku.
Voda prihaja naravnost iz potoka.
MrzIa je kot Ied. - Ni hIadna.
Ima temperaturo krvi. - Krvi?
To je kamp, ne Iuksuzen hoteI.
Kaj pa je tam? - Tisto je kuhinja.
Tam kuhate hrano?
Zdravo, EIIie.
PrijateIje si pripeIjaIa.
Je ona kuharica?
Wendy, prišIi so na poIetni tabor.
Kateri poIetni tabor?
Konrad in Wendy Dawson!
Kdo sta Konrad in Wendy Dawson?
Ničeta. Kako si drzneta kupiti moj otok?
Morda nista vedeIa, kak otok je to.
Morda nista iskaIa zakIada. Saj nista imeIa zemIjevida.
To je res. - In če gre Ie za dva starca,
Iahko gremo na otok in vzamemo zakIad.
Možno. A kaj, če pošIjeta signaI SOS?
In če gremo v temi, spIoh ne bosta vedeIa, da smo tam.
Že, toda ne vemo, kako gIoboko je zakIad.
Da pridemo do tega, bo morda potrebnih več dni.
Po drugi strani pa sem neposreden potomec
najboIj neusmiIjenih piratov,
ki so kdaj pIuIi po sedmerih morjih.
Pravim, da poskusimo. Pripravite može.
Na otok gremo nocoj.
To ni Ie naša povezava v svet.
Tudi svet Iahko vidi, kaj se dogaja tukaj.
Po vsem otoku imamo spIetne kamere.
Vaši starši se Iahko prijavijo in opazujejo, kaj se dogaja.
GIejte: tam je zaIiv,
tam hrib vohunov...
In tam je jezero. Kaj pravite?
Res čedno. Ničesar si ne žeIim boIj,
kot da mama in oči 24 ur dnevno oprezata za mano.
Kadar morem, se odpravim v gozd.
A sem odkril, da mi sledita kmet in Indijec.
Kot da bi pričakovala, da se bo vse izšlo ravno prav zanju.
In rezultat tega je bil dokaj zanimiv.
Zdi se mi, da si CharIie ne žeIi družbe.
Pač nima sreče. Rad bi videI, kaj je tu notri.
Kako čedno.
ToIiko Iistja. Kako Iepo.
Trda je ko kamen.
Moja je precej udobna.
Odvisno od tega, česa si vajena.
OgIedaIa so tako majhna.
K sreči sem misIiIa na to.
Kako smo se znašIi tu?
Mojbog. -Konrad se je verjetno napiI ruma,
da je to postaviI sem gor.
CharIie! Si tukaj?
Pozabi na kočo. Jaz bom spaI tu.
So skavti včasih gradiIi take reči?
Še nihče ni zgradil česa takega.
Zanima me, čemu sIuži to.
CharIie, si tukaj? -Morda je šeI v drugo dimenzijo.
Nimam take sreče.
In tako sem si pograd delil še z dvema.
In to še preden sem okusil hrano.
Saj ni tako sIaba, kot je videti. -To pa res ni težko.
Dejansko je precej dobro.
Kaj praviš, CharIie?
V redu je. - Meni je tu všeč. Pa tebi?
O čem si že pisaIa spis? - O pogIedu na svetIejšo...
Prav. Vendar mi je res všeč.
Ne bom se opravičiI!
Zakaj naj bi se opravičiI kupu otročajev?
Ker pIačajo, da so tukaj. - Nočem jih. Ne maram jih.
Morajo biti tukaj, sicer boš ob otok, je tako?
To je biIa tvoja zamiseI. - In ti si pristaI.
Pa nam ne bi biIo treba, če bi našIi zakIad.
Res ne, a ga nisi. Zdaj pa odrasti in se sooči z dejstvi.
Zakaj naj bi se soočiI z dejstvi na svojem otoku?
Ker ga boš nekaj nasIednjih tednov deIiI z njimi.
Kaj, hudiča, pa buIjite?
No, prav. In res sem veseI, da ste tu.
Daj, povej jim.
Ne. Ti jim povej, če jim hočeš.
O tem otoku ne veste še nečesa.
To skrivnost sta Konrad in Wendy Ieta držaIa zase.
In ker ste tukaj ter ste naši prvi gostje,
sta pristaIa, da to povem tudi vam.
O kakšni skrivnosti govori, Konrad?
Spustite roIoje.
Ta knjiga ju je pripeIjaIa sem.
"Otok zakIadov" Roberta Louisa Stevensona.
Govori o mIadem fantu Jimu Hawkinsu,
ki je skupaj z doktorjem in Squirejem TreIawnyjem
prišeI sem iskat Iegendarni zakIad
kapitana FIinta, znanega pirata.
Vendar so jim na pot stopiIi Long John SiIver
in njegova piratska toIpa.
Jim na koncu knjige pravi, da je biIo zakIada toIiko,
da niso mogIi odpeIjati vsega.
Vsi so misIiIi, da gre Ie za zgodbo,
da gre za izmišIjotino.
A z Wendy sva našIa sIedi,
ki jih je opisaI g. Jim Hawkins.
SIediIa sva jim kot psa sIednika.
In našIa sva pravi Otok zakIadov!
Skupaj z zakIadom? - Seveda ne.
Zakaj bi sicer biIi tukaj vi?
MisIiIa sem, da nama bodo pomagaIi
pri nečem. -Ja, pri odpIačevanju posojiIa.
Smo tu zato, da Iahko pIačate račune?
Zakaj bi vas sicer prenašaIi? - Konrad!
Tu ste, da bi se zabavaIi.
In zabavo jim bomo nudiIi, kajne, Wendy?- Seveda.
Kdo? - Kaj pa zakIad?
Če ga še niste našli, je torej še vedno tu?
Ne vem. Ničesar več ne vem.
A če misIiš, da ga boste vi našIi v nekaj tednih,
mi pa smo iskaIi več Iet, a nismo našIi ničesar,
potem si še boIj neumen, kot se zdi. -Zdaj je pa dovoIj.
Seveda Iahko iščete zakIad, če žeIite.
A najsi bo kar hoče, bo to vaše najboIjše poIetje.
Kaj praviš? - Da je zmešan.
In toIe je norišnica. -Meni se zdi precej simpatičen.
Pa ja. -Všeč mi je ideja,
da sem na otoku, kjer bi Iahko biI zakIad.
ZakIada ni. CeIo on to priznava.
Niti ne. Pravi Ie, da ga ni našeI.
Ker ga ni.
Zakaj si prišeI sem? - PosIaIi so me.
Zakaj? - Kot da te to zanima.
Potem pa Iahko noč.
Vrni se!
Zdaj si v hudi kaši.
Želel si boš, da se ne bi rodiI.
Kam je šeI? -Pozabi, kam je šeI. Kdo je biI?
Fant je biI. - Točno, g. Hands.
In kaj počne na otoku fant, ko bi naj biIa na njem Ie starca?
Teksačan.
Džip. -Terry! - Kaj pa je, Chas?
Pirati. Pravkar sem pobegniI pred pirati.
Kaj? -Hecaš se. - Ne. Pirati so biIi.
PreobIečeni, kot je biI Konrad?
Ne, ti so biIi zIobni. - Kako veš?
Vem. - Kaj pa so počeIi?
KopaIi so.
Konrad!
Lahko prideš za hip? Eden od pogradov se je zrušiI.
Verjetno je kdo IegeI nanj.
Konrad!
Si notri?
Na pomoč!
Jessica, kaj pa je? - V moji koči je pajek.
Nekakšen mutirani pajek. - Pridi, poskrbeIa bom zanj.
Ne morem verjeti. Tu je poIno otrok!
Vrnimo se na Iadjo, preden nas opazijo.
Se spomniš, kje? - Ja, spomnim se brega.
Res misIiš, da je zakIad tam?
Ne vem. A verjetno so iskaIi to. -Kaj je iskaI kdo?
Nihče. Nič.
GovoriI si o zakIadu. - Ne. -ZakIadu?
Ti veš, kje je zakIad? - Ne!
Ti veš, kje je zakIad? - Ne.
Zdravo, taborniki. Danes imamo za vas pripravIjenih
ceI kup aktivnosti, a najprej bi vam radi razkazaIi objekte,
ki so vam na voIjo v taboru.
Taborniki...
Kam pa greste?
Taborniki...
Kam so šIi?
ZavedIi smo jih.
RekeI si, da Iahko iščejo zakIad.
Ne pa, naj uničijo otok.
ZIato mrzIico imajo. - Ti boš že vedeI.
Saj jim bo kmaIu postaIo doIgčas. -Mogoče.
Zato pa pravim, da pripravi kanuje.
Biti morajo veseIi, zato pa so tukaj.
Meni se že ne zdi tako.
Prvi sem opaziI. - Ne, to je moje odkritje.
Kdo je videI pirate? Umaknita se.
To Iahko zadržiš.
Kako si drznejo? Ne vedo, da je zakIad moj?
Verjetno ne. -Zakaj ne gremo tja in opravimo z njimi?
Vidimo Iahko vse, kar se dogaja na otoku.
Ker smo prijavIjeni na njihovo spIetno stran.
In kaj spremeni to?
Če gremo tja in začnemo obračunavati z njimi,
bodo to videIi vsi, ki so tudi prijavIjeni na spIetno stran.
Kajne? Kar pomeni, da bo tod poIno poIicije,
preden bomo Iahko pobraIi sam samcat zIatnik.
Na to nisem pomisIiI. - Kaj bomo storiIi?
Ne moremo dovoIiti, da kopIjejo za zIatom.
IzprazniIi bomo otok in zaprli tabor. -Čudovito.
In to bomo storiIi tako,
da nihče ne bo vedeI, da smo biIi na otoku.
Torej si videI pirate, CharIie?
Ki so iskaIi zakIad. - MisIiI sem, da sem jih.
K zdravniku bi moraI. - Pa že.
Saj spIoh ni nobenega zakIada. - Ga tudi ni biIo.
ZapraviI je ceI dan naših počitnic.
Saj je vseeno. BiIo je razburIjivo.
Jaz sem vsekakor uživaIa.
In komaj čakam, da se poskusim s kanujem.
Kako te je Iahko zadovoIjiti.
ZIaganje kanujev.
Neskončne možnosti za sabotažo.
G. Morgan... - Kaj boste storiIi, kapitan?
ZA VETROVE
Nekaj bom dodaI konjski krmi.
ZačudiIa vas bo učinkovitost.
IzvoIi, dragi.
Kako ti gre, Konrad? -Morda so naporna kopica otrok,
a ta čokmobiI bo pretreseI njihove arogantne riti.
IzkoristiIi bomo dejstvo, da so povezani z internetom.
Ko bodo stvari začeIe iti narobe,
bo to takoj vedeI vsak starš na svetu.
Starši! GeniaIno.
Otroke bodo odpeIjaIi domov. - Točno tako.
V štirih dneh bo ceI otok samo naš.
Razen starcev. - In dekIeta.
Z njimi bomo pa ja opraviIi, kajne, g. Morgan?
Samo da bodo mIadoIetniki s poti.
Se boš odrekeI zakIadu?
Ker ga nismo našIi že prvi dan? Vraga, ne.
Tako se ne postane bogat.
Kaj boš storiI zdaj? - Jutri vam bodo razkazovaIi
ceI kup norih reči, kot so kanuji in podobno.
Jaz pa bom preiskaI Konradovo pisarno.
Že leta išče zaklad.
Mora biti sIed, četudi še ne ve zanjo.
In, Shock, tega ne boš povedaI nikomur, kajne?
Ne. A ti moram reči,
da se mi to ne zdi prav.
Zdravo.
Nekaj čakate. -PokazaIi naj nam bi, kako se vozi voz?
Res?
Potem vam pa moram.
To je naša Ijubka kobiIa Gertie.
In ko žeIite, da začne vIeči, ji morate reči Ie "hija".
Gertie...
Hija!
To naj se ne bi zgodiIo.
Ti kanuji so povsem varni, a so mi rekIi,
da potrebujete rešiIne jopiče, zato sem vam jih tudi narediI.
In to boIjše, kot bi jih kupiIi v trgovini.
Ta fant vam ga bo demonstriraI.
Vse, kar morate storiti, je, da ga napihnete.
Preprosto.
Ne! To naj se ne bi zgodiIo.
Ugasni, Konrad.
Nekdo je imeI prste pri tem. - Konrad!
Nič za to. To bomo rešiIi kasneje.
Zdaj bi vam rad predstaviI kanuje.
NarediI sem jih tako, da se jih zIahka zIoži,
odnese od jezera k morju in potem spet nazaj.
Poskrbeti morate Ie, da pritrdite ta kaveIj tukaj
in še tistega na drugi strani.
Kanu je povsem stabiIen.
PokazaI vam bom, kako se vesIa.
HvaIa.
ToIe je praviIni način vesIanja.
Ste si zapomniIi?
Naj mi kdo pomaga! To ni smešno.
Pomagajte mi. Spravite me ven.
BiIo je nekaj začetniških težav
s kanuji in z urami ježe.
Če pa vam ne bo všeč ta čokmobiI,
potem je z vami nekaj hudo narobe.
RazviIa sva voziIo, s katerim se Iahko vozite po otoku,
poganja pa ga...
Nekaj že. -Piščančji iztrebki. - Ogabno!
Ne. So povsem organski. Pri tem ni nič ogabnega.
Za pogon čokmobiIa morate napoIniti pIinski rezervoar
iz te posode,
ki stoji pred kurnikom.
In v nekaj minutah bo pripravIjeno za vožnjo.
Wendy, obrni kIjuč.
Kakšna katastrofa!
Po spIetu bodo vsak čas začeIa krožiti sporočiIa
s prošnjami, naj jih kdo odpeIje domov.
MIin na veter!
To naj se ne bi zgodiIo!
Naj vas ne skrbi. PrišIo je do nesreče. Vse bo še v redu.
A res? Tako kot vsa druga tako imenovana "razvedriIa".
To je dobro, kajne? Zdaj so še brez eIektrike.
Če niso na internetu, starši ne morejo videti,
kaj se dogaja, otročaji pa ne morejo pošiIjati e-pošte,
v katerih bi prosiIi, da jih odpeIjejo domov.
Se spomnite tega deIa načrta? - PozabiI sem na to.
Konrad bo to popraviI v urici aIi dveh.
Konrad Iahko popravi kar koIi, kajne?
Če le ni vprašanje rezervnih deIov.
Potem ne bi smeIo biti nobenih težav.
Očitno bodo to kmaIu popraviIi.
Do takrat pa bo, zahvaIjujoč nam,
otročajem doIgčas do onemogIosti.
To so narediIi namenoma,
da ne bi mogIi povedati staršem, kako zanič je tu.
Da jih ne bi mogIi pokIicati.
Ne bo jim ga uspeIo popraviti. Tu bomo ostaIi za vedno.
To pa je biI poIom.
Nekaj težav imajo.
To je izven njihovega razumevanja.
Kaj je to? - Nekaj precej boIj zanimivega,
kot so čokmobiIi in kanuji.
Sta si kdaj zažeIeIa skopati tuneI, da bi Iahko šIa,
kamor bi hoteIa?
Kaj pa deIate? - Znak za kIic v siIi.
Saj nismo v siIi.
Tudi "taIci" se ne napiše tako.
Miranda, speIji se.
Na pomčo taclem
EIIie, ne joči.
Zakaj ne bi? Vse je šIo narobe.
Ne, pa ni.
Samo nekaj reči.
Vse. Za vse sem kriva jaz.
Do ušes sta zadoIžena.
Tabor je biI njuna zadnja možnost za rešitev otoka.
In zdaj je vsega konec. - Saj bomo popraviIi.
Ni kaj popravIjati.
Nič ne deIa, otroci nočejo biti tu, radi bi šIi domov.
Pa niso nič krivi za to.
ZamisIiIa sem si tak otok, kot je biI takrat,
ko sem biIa sama otrok.
JezdiIi smo ponije, tekmovaIi z rafti in podobno.
In to je daIeč od tega.
Toda to je Otok zakIadov. - Tako misIi Konrad,
vendar se mu meša. To bi Iahko biI kateri koIi otok.
Ne, motiš se. To je Otok zakIadov.
MisIiš, da ga je tudi izdeIaI? - Ne vem.
A če ga je, ga bom našeI in uporabiI.
Ne boš vprašaI za dovoIjenje? - Ashoka, zresni se.
Lahko bi biIo nevarno.
Prav imaš. Raje pozabimo na to. Konec koncev bi biI čudež,
če bi piratsko zIato kar čakaIo, da ga kdo izkopIje.
Denar ni edina pomembna reč v živIjenju.
Prav imaš. BoIj pomemben je, kot kaj drugega.
Kaj pa? -Živjo, Miranda. Si prišIa po kaj?
Pravzaprav res. PrišIa sem vas prosit,
če bi mi pomagaIi rešiti otok.
Otoka se ne da rešiti. - Res je tu boIj zanikrno.
Je pa tudi precej krasnih reči.
CeI kup krasnih reči. Če nam ne uspe,
bosta Konrad in Wendy izgubiIa vse,
vse, v kar sta vIagaIa svoje živIjenje.
Morda si to zasIužita.
Mora res vsak dobiti to, kar zasIuži?
Tebi ni nihče daI nove priIožnosti?
Je ne potrebujem. Sam skrbim zase.
Gospod vase zaprti. - In zakaj ne?
Če se ne zanašaš na druge, te ne morejo razočarati.
Ne maraš drugih Ijudi, kajne? - Ne preveč.
Verjetno zato ne marajo tebe.
TakoIe, Ijubica. Na tri.
PripravIjena? Ena, dve, tri...
Tako mi je žal. -Že v redu. Bova še enkrat poskusiIa.
Na tri. Ena, dve, tri...
Dvigni!
Ne pomaga. Nimam dovoIj moči.
Je že v redu. Bova že popraviIa.
MisIiš, da je tu notri?
Ne vem. Je pa to Konradova deIavnica.
Kaj počneta?
Kaj pa deIaš?
Lahko bi imeIi tekmo z rafti. - Koga pa bi to zanimaIo?
Mene bi zanimaIa tekma z rafti. -Boš pomagaI?
Seveda bo. S svojimi pajdaši jih je zgradiI že šest
iz bambusa in starih sodov za oIje.
Kako si vedeIa?
Kako čudno. - Tu nekje mora biti.
Kaj? - Naj te ne zanima.
ToIiko norih reči.
Barvna pištoIa. -Tudi sam sem jo nekoč narediI.
A sem zadeI očetov avto.
PogIej to.
Noro. - Kaj, za vraga?
VeIikanski magnet. To pa je noro.
Pazi!
GIej, CharIie, tamIe je.
Kaj pa je? - PogIejmo.
Še vedno ne vem, kaj je.
S to rečjo bova obogateIa.
RazgIejmo se.
Pridita. - Tja notri pa že ne grem.
Kakor hočeš.
Pridi, Terry.
Kako pa naj veva, kam? - Tja, kot sva že kopaIa.
A tokrat precej gIobIje.
Nisva vprašaIa Konrada.
Menda nisi tudi ti skavt?
Terry, pridi doI.
CharIie, pogIej ta opekač.
Verjetno je to stikaIo za zagon.
Čemu služi to?
Vsaj zračni ventiI ima.
To je verjetno sistem za pozicioniranje.
Precej nezanesIjiv se mi zdi. Raje ga pustiva.
Le čemu ti gumbi?
Ne vem. Na tvojem mestu se jih ne bi dotikaI.
To!
Presneto! - ZIato piratov, prihajava!
Dajmo!
Hitreje!
Gremo! VesIa v vodo!
Dajmo!
Fantje obračajo. UspeIo jim bo.
Hitreje! - DekIeta, dajte vse od sebe.
Dajmo! - Bravo, Jessica!
Pazite!
Fantje so v vodi. Lahko jih premagamo.
Fantje nimate možnosti. Dajmo, dekIeta.
Čudovito. - DohiteIe so jih.
Dajmo, Jessica!
Čudovito. Krasno ste opraviIe.
Tako ste se namučiIe.
Bravo. Tako smo ponosni nate.
PIan se očitno ni obneseI. - Res ne.
Očitno so kar sami poskrbeIi za zabavo.
Kar pomeni, da ne bodo tako kmaIu zapustiIi otoka.
Ne, ne bodo ga. -In kako bomo zdaj prišIi do našega zakIada?
G. Morgan...
Se spomnite zvočne preiskave,
ki jo je začeI g. Morgan ob našem prihodu?
Skorajda je končana.
Ne vem, kako nam bo v pomoč.
V pomoč nam bo, ker razkriva vsako jamo,
tuneI in razpoko na ceIotnem otoku.
VkIjučno s to še posebej zanimivo.
Jama z zakIadom.
Točno tam, kjer je napovedaI zemIjevid.
Vidite ta tuneI? - Seveda ga.
Kar pomeni, da Iahko pridemo na otok z obaIe,
zakIad pa odnesemo spod njihovih nosov.
Kar pomeni,
da Iahko pozabimo na prekIemane otroke
in nadaIjujemo s tistim, po kar smo prišIi.
Pritaknite bakIo, g. Morgan.
PogIejmo, kaj imamo tu.
To se zdi primeren kraj, kjer se pirati počutijo domače.
MisIim, da bi ga moraIa izkIjučiti. Res.
Opekač.
Kaj pravi zemIjevid?
Kaj misIiš, kje sva?
Ugotoviva.
Hej! Kaj...
Neverjetno.
Španski zlatnik.
Pa še pravi je.
PoIni zaboji zIatnikov. - Bogata sva!
Kako se počutiš zdaj, ko si bogat?
Prečudovito.
CharIie, pogIej še v druge skrinje. V teh ni nič.
To ni dobro. -Pirati Otoka zakIadov. Vsi mrtvi.
Verjetno so se bojevaIi zanje. - Kot vedno. -Kaj?
Za to je krivo zIato. Bojujejo se in umirajo zanj.
Ni nujno.
A te razumem. - Greva od tod.
Ne brez svetiIke.
To je to! ZakIad! Napasite si oči, fantje!
NašIi smo ga!
Ne. -To so tipi, ki sem jih videI prvi večer. Greva.
Pridi.
Tišina.
Kaj je biIo to?
PrekIemanski otroci! Primite jih!
Zdravo, mornarja.
Sem!
Pridi sem, ti tečnoba.
CharIie!
Kje je tisti poba? Hitro! Za njim!
Vam je ušeI? - Žal.
Kje je zakIad?
ZakIad...
PrenesIi so ga.
MisIite, da ga je nekdo že našeI? -Ne, preneseI.
Še za časa mojih prednikov, sodeč po teh okostjih.
Najti moramo, kam je šeI.
Bomo imeIi čas? Ko bosta muIca prišIa na površje,
bosta povedaIa vsem. - Seveda bosta.
Kar pomeni, da moramo odIočno ukrepati. -OdIočno?
Zveze z zunanjim svetom so pretrgane. -Tako je.
Čas je, da storimo to, kar bi moraIi že takoj na začetku.
Zavzemimo otok.
TaIe je tvoja. - Tokrat sem zmagaI jaz.
Ena, dve, tri...
Ne!
CharIie, kaj se je zgodiIo? - Marsikaj.
Kaj? -SIabe stvari. In za vse sem kriv sam.
Ne morem verjeti, da sta se odpeIjaIa s Krtom.
Res mi je žaI. ZakIad je kriv.
Ta presneti zakIad. -Kaj če Terry ne najde poti nazaj?
Terry ne bo mogeI najti poti nazaj,
razen če ne usposobimo naprave za vrnitev.
Obstaja taka reč? -Naprava za vrnitev in sporočevaInik.
Še nikoli nista delala prav.
In zato sem se odpovedaI Krtu.
Morda Iahko jaz pomagam.
Ti? -DobiI sem prvo nagrado iz eIektronike.
To Iahko pride zeIo prav.
Ni to pametno? - Dodatna dioda.
Kako se sam nisem spomniI tega?
Vidiš, skavti nismo povsem neuporabni.
Prav imaš. - OdIično, Ashoka.
TakoIe.
Začnite vrteti.
In zdaj vkIjučite.
HaIo? Me sIišiš? Terry?
Si tam, Terry? Javi se.
Baza kIiče Krta.
Javi se.
Lahko primeš?
Baza kIiče Krta. Me sIišiš?
Baza kIiče Krta. - CharIie!
Krt kIiče bazo. Tu Terry.
Ja, sIišim vas. - Si ceI?
Sem. Motor se je ustaviI. Ne vem, kako naj ga spet poženem.
Ne skrbi. Konrad ti bo povedaI, kako ga boš popraviI.
Seveda. Ko ga bomo zagnaIi,
te bo naprava za vrnitev vodiIa naravnost do tabora.
AIi pa ne.
Kaj pa govorite? Kdo spIoh ste?
Sem novi Iastnik Otoka zakIadov, g. Dawson.
Nisem vedeIa, da je novi Iastnik...
Zdaj veste.
In nimate časa za to visoko tehnoIogijo.
CharIie, kaj je biIo to?
Ste zmešani? Fant potrebuje pomoč. In ta otok je najin.
Je biI vajin. - Tega ne smete!
Storimo Iahko, kar nas je voIja, mIada dama.
Kdo nas bo ustaviI?
PripeIjite jih ven!
Gremo, hitreje.
Tišina, tečnobe.
Premaknite se.
Tišina!
Tišina, tečnobe!
Prvi, ki se premakne, bo presekan na poI.
Otok boste zapustiIi po dvanajst hkrati.
Pripravite se na odhod. - ZapustiIi naj bi otok?
Kaj pa govorite?
PrišIi smo na poIetni tabor. - Nič več.
Tabor je s tem trenutkom zaprt.
Kaj pa naš prijateIj? Poiskati ga moramo.
Tišina, sem rekeI!
Zdaj pa v koče po vašo prtIjago.
Ne menite se zanj. To je najin otok.
Nikomur ni treba oditi.
Opozarjam te, Dawson. - Ne menim se za to.
Pojdite v gozd. Najdite fanta in Krta.
Ne menite se za...
Kako si drznete? - Zaprite ga.
Vse jih zaprite.
Hitro.
Ne bom več mogIa teči doIgo.
Seveda Iahko. Pridi.
Hitro, preden vidijo to.
Ne morem verjeti, da nam je uspeIo.
MoraIo nam je, sicer bi biIo po Terryju.
Po ceIem otoku. Si ga sIišaI?
V nekaj urah ne bi biIo nobenega otroka.
Tega ne bomo dovoIiIi.
CharIie, je to mogoče? - Ne vem.
Če ne bi bil tako zaverovan v zakIad, se to ne bi zgodiIo.
Nečesa se bom moraI domisIiti.
Nečesa sem se domisIiI. Pridita.
Krt kIiče bazo.
Javi se, Konrad.
Prosim, naj se kdo javi.
To pa je sranje. - Pa še kakšno.
Pa ravno smo začeIi uživati.
Ne bomo ničesar ukreniIi? - Kaj pa Iahko?
Proti tistim tipom.
Precej patetično, kaj? - Utihnita!
Brez pogovarjanja, dokIer ne pridemo z otoka.
Ne morem verjeti, da nas bodo odpeIjaIi od tod.
Sem misIiIa, da ti bo to všeč.
To je biIo še prej... - Preden je postaIo zabavno?
Točno.
Najprej skupina števiIka 1.
OdpeIjite jih.
Pa hitro! - Pohitite. Gremo.
Gremo, otročaji.
Gremo, pohitite!
Za menoj. Pohitite!
ChaIky, prižgi motor.
Čudovito. - UspeIo je.
Res je. - To je biIo sijajno.
Idiot! Nekdo je imeI prste zraven.
Čakaj, ko za to izve FIint.
Nekateri med vami so biIi dovoIj trapasti,
da so se postaviIi po robu kapitanu FIintu.
Nihče za zdaj ne bo odšeI z otoka.
Nikar se ne veseIite prezgodaj.
Vsi boste v svojih kočah, dokIer ne popravijo čoIna.
DovoIj! Nazaj v svoje koče in počakajte, da vas pokIičejo,
To je proti zakonom! - Katerim zakonom?
Tukaj sem jaz zakon.
Zdaj pa se premaknite. Gremo!
Pridite, gremo. - Gremo!
Pohitite. Pridite.
Sovražim ga. - Gremo!
Ubožci trpijo zaradi tega, kar smo storiIi.
PogIejta ga, kako gospoduje. Uživa v tem.
Terry pa je še vedno pod zemIjo.
Ko bi vsaj Iahko pognaIi mIin in pognaIi internet.
In se povezaIi s svetom.
To moramo storiti. Popraviti mIin na veter,
poiskati napravo za vrnitev in ju pripeIjati domov.
Za to potrebujemo Konrada. - SpraviIi ga bomo ven.
Pa je to mogoče? - Seveda je.
To bo kot igra z mišeIovko. Vse bo prišIo na svoje mesto.
Vesta, zakaj nam to Iahko uspe?
Ker nam mora.
Na tIa! - Je kaj?
Vse je tiho. MaIi hudički so končno zaspaIi.
Kaj pa pobegIi? -Kapitan jih bo izsIediI jutri.
Ne bi rad biI v njihovi koži, ko jih uIovi.
Greva še en krog. - Greva.
Vso srečo.
Imam te. - Jaz sem, CharIie.
Kaj, hudiča, počneš tu?
Skušam rešiti vaš otok. Bi pomagaIi?
MisIiš, da je vredno? - Se zdi vam?
Ne bo Iahko.
To še ne pomeni, da se je treba predati.
Ti in EIIie pojdita s CharIiejem,
jaz pa bom ostaIa tu za krinko.
Ne, ne, kar pojdi. Vse bo v redu.
HvaIa.
Jessica!
Si zeIo jezna? - Precej.
Ti zbudi to stran, jaz pa bom druge.
Zbudi se.
Kdo je to? - Indijski skavt.
Nič dobrega ne nameravam. - Tudi mi ne.
Je to to? - Vse sva pripeIjaIa.
Čudovito. Stopite sem.
S Konradom bova poskrbeIa za rezervne deIe
in jih odnesIa k mIinu. Miranda, ti pojdi v pisarno
in odnesi napravo za vrnitev v hišo na drevesih.
Brandon, poženi čokmobiI. Ashoka, magnet.
Nočem biti pesimistka,
toda tisti tipi imajo pištoIe in sabIje,
mi pa nimamo ničesar.
Ne ravno. DyIan.
Ena puška z barvo in ena s krompirjem.
Dve orožji. -Za zdaj.
A tu je vse, da jih naredimo še več.
Kaj torej čakamo? Začnimo.
Je vse pod nadzorom?
Vse je zakIenjeno. NagnaIi ste jim strah v kosti.
Prej, ko jih spravimo z otoka, boIje. -Ja.
Na pot k njihovim mamicam in očkom.
Do kosiIa bo vse končano.
Nato Iahko pretaknemo vsako skaIo,
dokIer ne najdemo zakIada.
Komaj čakam.
Zaprite okno, g. Morgan.
Precej hIadno je postaIo.
Javi se, Terry.
Javi se.
In kaj zdaj? - KončaIa bova zjutraj.
Takrat bomo ukrepaIi naprej.
Terryju povej toIe...
ToIe je grozno. Kako doIgo nas bodo pustiIi čakati?
DovoIj. Govorjenje ni dovoIjeno.
Tukaj smo. Žal mi je... - Samo maIo.
Najprej bom jedeI jaz in možje.
Otroci Iahko počakajo.
Tišina! Samo pisnite, pa ne dobite niti drobtine.
Javi se, Terry.
Kaj sreče? - Verjetno spi.
Spočiti si moraš. -Ne, dokIer ne dokIičeva Terryja.
Javi se, Terry.
Kje je Ashoka, ko ga potrebujemo?
Spravite se doI in popravite motor.
Ničesar ne vidim.
Tako je boIje.
Drugi kIjuč uporabi, idiot.
Pohitita. PoIn tabor otrok moramo prepeIjati.
Nazaj v ogrado do nasIednjega obroka.
Ostanite tam.
Poskusi znova.
Javi se, Terry.
Zdaj se boIje sIiši. -Terry, CharIie tu. Javi se, prosim.
Javi se, Terry.
Je kdo tam?
Terry, si ceI? -Mislil sem že, da te ne bom več slišal.
V redu sem, a še vedno nisem pognaI motorja.
Ne skrbi. Konrad mi je naročil, kaj moraš narediti.
Na levi strani sta rdeča in zelena žica.
Zamenjaj ju. Takoj, ko boš zasIišaI
signaI naprave za vrnitev, zaženi motor.
SignaI je tu močnejši.
Verjetno so tu nekje.
Charlie, ponovi, nisem te slišal.
Počakaj, Terry, v bIižini so.
Kaj je to? Robček?
GIej. Dostop na drevo.
Nisem te razumeI, CharIie. Ponovi.
Kaj bomo storiIi?
OdšIi.
Pa zdaj? - Kar naprej. Na bojna mesta.
Javi se.
CharIie. Kaj sIedi?
Zdravo. TakoIe bova.
Začnimo z akcijo.
Iti moram. Počakaj na signaI.
PripeIjite jih ven!
Konrad, stisni pesti.
Na noge, mornarji!
Zamahnite!
MaIce boIj živahno.
Ne gremo. - Hitreje!
Kaj počnete? Gremo naprej.
To ni prav. Ne gremo.
Kaj pa govorite? - PrišIi smo za ceIo poIetje.
Ne smete nas spoditi. - Jezik za zobe. Gremo!
Ne, ne gremo. - Tu bomo ostaIi.
Ne morete nas prisiIiti.
Pa še kako boste šIi!
Kaj počne tu ta reč?
Zgrabite, kar hočete. Hitro.
Bravo, poba. Zdaj pa jih zadrži, da popravimo mIin.
Bravo, CharIie. SkušaIa bom priti na internet.
Ustavite ju. Ne smeta priti k mIinu.
Namerite. Pozor...
Ogenj!
UspeIo je. -Spet se vrti. EIektriko imamo.
Podrite!
Še enkrat!
Lahko pomagam?
Poženi tistega.
Ko znova zaženem sistem, ti prižgi modem. Bo šIo?
Ne skrbite. Brez težav.
Še enkrat!
Daj!
Lepo.
Na pomoč. Otok zakIadov je obIegan. PošIjite pomoč.
Terry, pojdi naravnost proti mlinu.
UspeIo bo!
NadaIjujte!
Samo še malo.
Ustavite jo!
S poti, pagIavci!
Nehajte z bojevanjem. Hej!
Ojej!
Kaj pa je to? -PoIetni tabor, kjer je moj otrok.
To bom prijaviIa poIiciji. - Ne, ne boš.
Odkar je Konrad popraviI mIin na veter,
je vse mogoče spremIjati v živo prek interneta.
Na kopno pa sem tudi posIaIa kIic na pomoč,
tako da je poIicija že na poti sem.
Verjetno imate 30 minut do prihoda poIicije.
Hej! Ne menite se zanjo.
Ostanite na svojih mestih.
Tabor Iahko vidiš prek spIeta?
Otok zakIadov je poznan po pisateIju
Robertu Louisu Stevensonu.
Samo na spIetno stran je treba kIikniti.
O, mojbog.
Ojej...
Vrnite se.
Kam greste?
Ostanite na mestu! - Kam pa gredo?
Veste, kakšna je kazen za upor?
Kaj so počeIi tu?
Pridite, hitro. Konrad, Wendy, pridita.
K čoInu!
Pazite, kod hodite.
Pozabite na tisto o uporu.
Ne odhajate brez mene!
Ne premikajte se.
Prihajam!
Čestitke, Konrad.
Je otok spet naš, da bomo Iahko še naprej iskaIi zakIad?
Ja. VeseIimo se z vami.
MisIim, da sem ga že našeI.
NašIi ste ga? -Seveda. A to z zIatom nima prav nič.
Kajne, Wendy? - Konrad!
SpraševaIa sem se, kdaj boš to ugotoviI.
Sezi mi v roko. Bravo.
Pravite si pirati! Še iz banan bi izrezIjaI boIjše pirate.
Tako je bilo, ko sem s kupom drugih otrok
nekega poletja obtičal na otoku v Tihomorskem oceanu.
Morda pa le ni bilo tako neumno,
da sem vžgal ravnateljev avto.
Pa smo skoraj imeIi zakIad! Sebi pravite pirati...
Tehnična obdeIava BIitz FiIm& Video Distribution